Vyjadrenie k návrhom na predaj nehnuteľností a nebytových priestorov mestskou časťou Bratislava – Staré Mesto
(miestne zastupiteľstvo 24. júna 2008)

Miestne zastupiteľstvo mestskej časti Bratislava – Staré Mesto má na svojom zasadnutí dňa 24. júna 2008 na programe aj predaj nehnuteľností (body č. 6 – 11) a nebytových priestorov (body č. 12 – 15). Väčšinu z týchto návrhov považujem za problematickú, a to najmä z týchto dôvodov: 
a)	predaj nehnuteľností sa uskutočňuje na základe užších súťaží aj v prípadoch, keď by sa mohlo postupovať formou obchodnej verejnej súťaže, 
b)	pri predaji nehnuteľností sa uplatňuje popri kritériu ceny aj kritérium účelu, ktoré však nie je nijako vymedzené a záleží od čisto subjektívneho posúdenia ponúk členmi finančnej komisie a komisie nakladania s majetkom, 
c)	dôvodové správy k materiálom neobsahujú úplnú informáciu o všetkých záujemcoch o kúpu nehnuteľností, o ponukách (cena a účel), ktoré predložili a o tom, ako postupovala spoločná komisia finančná a pre nakladanie s majetkom pri vyhodnocovaní ponúk, obsahujú iba informáciu o vybratej ponuke, 
d)	nebytové priestory aj pozemky sa majú predať za netrhovo nízke ceny, nevýhodné pre mestskú časť, 
e)	v jednotlivých prípadoch (viď nižšie) prišlo k vyradeniu najvýhodnejšej cenovej ponuky postupom, ktorý nemá oporu v platných Pravidlách nakladania s majetkom, alebo k obchádzaniu, či priamo porušovaniu platnej legislatívy (zákon o majetku obcí, zákon o štátnej pomoci).

Z uvedených dôvodov sa majú nehnuteľnosti a nebytové priestory predávať za nižšie ceny, ako by mohli byť predané, keby sa postupovalo iným spôsobom. Mestská časť tak získa menej finančných prostriedkov do svojho rozpočtu. Rozdiel v neprospech mestskej časti možno odhadnúť na cca. 44 mil. Sk u predávaných pozemkov (viď Príloha 1) a na cca. 57 mil. Sk u predávaných nebytových priestorov (viď Príloha 2).

1. K predaju nehnuteľností

1.1. Subjektívne kritérium účelu ako cesta umožňujúca neakceptovať najvyššiu cenovú ponuku (bod 6)

Ako jediný z pozemkov navrhnutých na predaj na zasadnutí miestneho zastupiteľstva 24. júna 2008 sa formou obchodnej verejnej súťaže predával pozemok na Srnčej ulici (pozemky parc. č. 4592, 4582, 4594 a stavby súp. č. 1535). O kúpu pozemku prejavilo záujem 21 uchádzačov. Vzhľadom na to, že kritériami hodnotenia návrhov boli ponúkaná cena (70 %) a účel (30 %), pozemok je navrhnutý na predaj záujemcovi, ktorý predložil až štvrtú najvyššiu cenovú ponuku. Všetci záujemcovia pritom zamýšľali využiť pozemok na rovnaký účel – výstavbu rodinného domu. Napriek tomu sa vďaka uplatneniu kritériá „účel“ zmenilo poradie vytvorené cenovými ponukami. 

Poradie podľa 		Celková cena			Výsledné poradie
ponúkanej ceny 		za pozemok			po zohľadnení kritéria účel (30 %)
1. Peter Kriško		31 197 600 Sk			1.
2. Peter Jančík			25 379 000 Sk			3.
3. Július Strapek		21 046 000 Sk			
4. Dalibor Gergeľ		19 808 000 Sk			2. 
5. Tidly leasing, a.s.		19 800 000 Sk			
6. Tomáš Horniak 		19 100 000 Sk			
7. Miroslav Skovajsa		18 601 000 Sk			
8. Miroslav Fedor		18 570 000 Sk			4.

Kritérium účelu nebolo vopred nijako bližšie špecifikované. O hodnotení tohto kritériá rozhodovali subjektívne členovia spoločnej komisie tým, že navrhovaným ponukám prideľovali od 0 do 30 bodov. Vďaka takémuto spôsobu hodnotenia sa na celkovo 2. miesto posunula 4. najvyššia cenová ponuka predložená Daliborom Gergeľom (jedným z majiteľov a konateľov spoločnosti Office Invest, s.r.o., ktorej sa navrhujú predať pozemky v rámci bodu č. 10). Keďže spoločnou komisiou odporúčaný záujemca Peter Kriško od svojej ponuky odstúpil, navrhuje sa predať pozemok druhému spoločnou komisiou odporúčanému záujemcovi Daliborovi Gergeľovi, ktorý predložil 4. najvyššiu cenovú ponuku. Rozdiel medzi celkovou cenou, za ktorú sa pozemok navrhuje predať, a cenou, za ktoré by bolo možné pozemok predať v prípade, žeby bol pozemok predaný záujemcovi s druhou najvyššou ponúkanou cenou, tak predstavuje 5 571 000 Sk v neprospech mestskej časti (25 379 000 Sk – Peter Jančík a 19 808 000 Sk - Dalibor Gergeľ).

Vyššie uvedený postup je v rozpore s Pravidlami nakladania s majetkom, ktoré v otázke predaja pozemkov v čl. 5 časť B ods. 2 uvádzajú: „Odpredaj sa realizuje obchodnou verejnou súťažou, pričom kritériá výberu uchádzača stanoví komisia nakladania s majetkom a finančná komisia. Minimálnou cenou je cena určená podľa znaleckého posudku, pričom navrhovaná cena musí zohľadňovať možné budúce využitie pozemku z hľadiska platného územného plánu. Obchodnú verejnú súťaž zabezpečí miestny úrad. Starosta predloží na schválenie miestnemu zastupiteľstvu toho uchádzača, ktorý predložil najvyššiu ponuku.“ Miestnemu zastupiteľstvu sa v bode 6 predkladá na schválenie uchádzač, ktorý nepredložil najvyššiu ponuku. 

1.2. Užšie súťaže miesto obchodných verejných súťaží (body 7 - 10)

Pravidlá nakladania s nehnuteľným majetkom mestskej časti Bratislava – Staré Mesto a s nehnuteľným majetkom zvereným do správy mestskej časti Bratislava – Staré Mesto (ďalej len „Pravidlá nakladania s majetkom“) stanovujú odpredaj pozemkov formou obchodnej verejnej súťaže, v čl. 5 časť B ods. 3 však pripúšťajú aj užšiu súťaž: „V prípade pozemkov, ktoré vzhľadom na ich polohu alebo výmeru môže prakticky využiť len niektorý z vlastníkov susediacich pozemkov alebo stavieb (napr. pozemky bez priameho prístupu z verejnej komunikácie), budú takéto pozemky ponúknuté vo verejnej obchodnej súťaži vlastníkom susediacich nehnuteľností.“

Tento postup uplatnila spoločná komisia finančná a komisia pre nakladanie s majetkom (ďalej len „spoločná komisia“) v prípade navrhovaných predajov pozemkov v bodoch 7 až 10. Postup nie je v rozpore s Pravidlami nakladania s majetkom, pretože ide o pozemky bez priameho prístupu z vybudovanej verejnej komunikácie. Avšak vzhľadom na veľkosť a lukratívnosť pozemkov je otázne, či ich možno jednoznačne kvalifikovať ako také, ktoré môže prakticky využiť len niektorý z vlastníkov susedných pozemkov. Je veľmi  pravdepodobné, že v prípade vyhlásenia obchodnej verejnej súťaže pre neobmedzený okruh záujemcov by záujem o kúpu pozemkov prejavili viacerí a obchodná verejná súťaž by vygenerovala vyššiu cenu ako užšia súťaž. Problém s prístupom k pozemkom by si následne riešili noví vlastníci sami napr. odkúpením časti susediacich pozemkov od ich vlastníkov alebo dohodou o zriadení vecného bremena podľa § 151n a násl. Občianskeho zákonníka. Pokiaľ by ktokoľvek prejavil záujem o kúpu nehnuteľnosti bez priameho prístupu z verejnej komunikácie za cenu vyššiu, ako bola cena ponúknutá vlastníkmi susedných nehnuteľností, mohla mestská časť získať predajom týchto nehnuteľností vyššie príjmy a problémy spojené s užívaním predaných pozemkov by si už následne riešili ich noví vlastníci, nie mestská časť. Postup formou užšej súťaže veľmi pravdepodobne znamená nižšie príjmy pre mestskú časť. 

Pozemky navrhované na predaj v rámci bodu č. 10 spoločnosti Office Invest, s.r.o. boli záujemcom ponúknuté v rámci troch užších súťaží, hoci spolu susedia a mohli byť predávané ako jeden celok, čo by tiež mohlo vygenerovať vyššiu cenu, najmä v obchodnej verejnej súťaži.

1.3. Vyradenie najvyššej cenovej ponuky v rozpore s Pravidlami (bod 9)

Pri predaji nehnuteľností na ul Šafránová – Srnčia (parc. č. 4565, 4564) bol spoločnou komisiou vyradený záujemca, ktorý predložil cenovo najvyššiu ponuku. Dôvodom bola skutočnosť, že záujemcovia – manželia Jozef Drínovský a Mária Drínovská, ktorí predložili cenovo najvyššiu ponuku nie sú výlučnými vlastníkmi susedného pozemku, ale jeho 50-percentnými podielovými spoluvlastníkmi spoločne s Hlavným mestom SR Bratislavou. V Pravidlách nakladania s majetkom, ani v podmienkach vyhlásenia súťaže pritom nikde nebola uvedená explicitná požiadavka, aby záujem o kúpu pozemku prejavili spoločne všetci spoluvlastníci susedného pozemku. Navyše manželia Drínovskí boli oslovení, aby predložili ponuku v užšej súťaži, kým ich spoluvlastník – mesto Bratislava oslovené nebolo, pretože v prípade predávaných pozemkov ide o pozemky v jeho vlastníctve, zverené do správy mestskej časti. Z rozhodnutia spoločnej komisie o vyradení ponuky manželov Drínovských vyplýva, že o kúpu predmetného pozemku mali požiadať do podielového spoluvlastníctva spolu s mestom Bratislava, čo je úplne absurdné, lebo mesto Bratislava by tak do 50-percentného podielového spoluvlastníctva muselo samé od seba odkúpiť pozemok, ktorého je v súčasnosti výlučným vlastníkom. 

Manželia Drínovskí ponúkli za predávaný pozemok cenu 20 150 Sk/m2, manželia Marek a Elena Berthotyovci ponúkli cenu 15 050 Sk/m2, manželia Čižmárikovci a Balkovci cenu 14 000 Sk/m2. Spoločná komisia vyradila cenovo najvyššiu ponuku manželov Drínovských a odporučila predať pozemok manželom Berthotyovým a v prípade, že nereflektujú na ponuku, tak manželom Čižmárikovcom a Balkovcom, ktorí ponúkli o 6 150 Sk/m2 menej ako manželia Drínovskí. Predávaný pozemok má celkovú veľkosť 1 812 m2. Rozdiel medzi celkovou cenou, za ktorú sa pozemok navrhuje predať, a cenou, za ktoré by bolo možné pozemok predať v prípade, žeby zo súťaže neboli v rozpore s Pravidlami vyradení manželia Drínovskí, tak predstavuje 11 143 800 Sk (1 812 m2 x 6 150 Sk/m2). 

***

2. K predaju nebytových priestorov

2.1. Údajná výhodnosť predaja pre mestskú časť (body 12 - 15)

Navrhuje sa, aby mestská časť za netrhové ceny (viď Príloha 3) predala niektoré nebytové priestory ich súčasným nájomcom s odôvodnením, že na tieto nebytové priestory existujú dlhodobé nájomné zmluvy na dobu určitú, ktoré nie je možné vypovedať. Zároveň je v prípade týchto nájomcov stanovené netrhovo nízke nájomné, takže príjmy mestskej časti z prenájmov sú podhodnotené. Argumentuje sa tým, že aj keď sa predaj zrealizuje za nižšiu ako trhovú cenu, bude príjem mestskej časti väčší, ako by bol v prípade, žeby pokračoval nájomný vzťah s netrhovo nízkym nájomným.

O dlhodobom nájme nemožno hovoriť v prípade nebytového priestoru na Františkánskom námestí (bod 12) – nájom do roku 2011, potom je možné zvýšiť nájomné alebo ukončiť zmluvu o nájme. Nebytový priestor na Grösslingovej ulici (bod 13) je prenajatý do roku 2015, nebytový priestor na Panenskej (bod 15) je prenajatý na dobu neurčitú. Jedine nebytový priestor na Palisádoch (bod 14) predstavuje skutočne dlhodobý nájom (do roku 2054). Mestská časť však nevyužila všetky možnosti, ako zvýšiť nevýhodnú výšku prenájmov v prípade nebytových priestorov na dobu určitú. Dokonca možno pochybovať o tom, či sú takéto nájmy skutočne nevypovedateľné.

Podľa § 720 Občianskeho zákonníka „Nájom a podnájom nebytových priestorov upravuje osobitný zákon“.

Osobitným zákonom je zákon č. 116/1990 Zb. o nájme a podnájme nebytových priestorov. Podľa § 3 ods. 3 zákona č. 116/1990 Zb. „Zmluva musí mať písomnú formu a musí obsahovať predmet a účel nájmu, výšku a splatnosť nájomného a spôsob jeho platenia, a ak nejde o nájom na neurčitý čas, čas, na ktorý sa nájom uzaviera. Pri nebytových priestoroch v objektoch, s ktorými hospodári bytová organizácia založená národným výborom, možno zmluvu na určitý čas uzavrieť najdlhšie na dva roky, pokiaľ osobitný zákon neustanovuje inak.4)“ /4) Napr. č. 429/1991 Zb., ktorým sa mení a dopĺňa zákona č. 427/1990 Zb. o prevodoch vlastníctva štátu k niektorým veciam na iné právnické alebo fyzické osoby v znení zákona č. 541/1990 Zb./
Podľa § 3 ods. 4 zákona č. 116/1990 Zb. „Ak zmluva neobsahuje náležitosti podľa odseku 3, je neplatná.“

Nástupníckymi organizáciami národných výborov sa stali samosprávy obcí. Podľa § 28 ods. 1 zákona č. 369/1990 Zb. „Na obce prechádzajú pôsobnosti, ktoré ku dňu účinnosti tohto zákona patrili podľa osobitných predpisov miestnym a mestským národným výborom, ak ich osobitný zákon nezveruje orgánom štátu.“ 

Podľa § 2 zákona č. 138/1991 Zb. o majetku obcí:
„(1) Do vlastníctva obcí prechádzajú z majetku Slovenskej republiky veci, okrem hnuteľností patriacich orgánom miestnej štátnej správy, ku ktorým patrilo ku dňu účinnosti osobitného predpisu 3) právo hospodárenia národným výborom, na území ktorých sa nachádzajú.

(2) Veci, ku ktorým patrilo právo hospodárenia štátnym podnikom, rozpočtovým, príspevkovým organizáciám a drobným prevádzkárňam národných výborov, 6) ku ktorým prešla zakladateľská alebo zriaďovateľská funkcia na obec podľa osobitného predpisu, 7) prechádzajú z majetku Slovenskej republiky do vlastníctva obce, na území ktorej sa nachádzajú. Obce si vzájomné práva a povinnosti upravia zmluvne.“

Z vyššie uvedeného možno usudzovať, že možnosť uzatvárať nájomné zmluvy na nebytové priestory na dobu určitú najdlhšie na dva roky, upravená v § 3 ods. 3 zákona č. 116/1990 Zb, týkajúca sa nebytových priestorov v objektoch, s ktorými hospodárila nebytová organizácia založená národným výborom, nezanikla spolu so zánikom národných výborov, ale toto obmedzenie (nájomná zmluva na dobu určitú na maximálne 2 roky) prešlo na nebytové priestory, s ktorými hospodária samosprávy obcí, resp. nimi zriadené organizácie. Keďže podľa § 3 ods. 4 zákona č. 116/1990 Zb. „Ak zmluva neobsahuje náležitosti podľa odseku 3, je neplatná.“, neplatné sú zmluvy o nájme nebytových priestorov, ak sú uzavreté na dobu určitú, ktorá je dlhšia ako 2 roky. 

Navyše podľa § 39 Občianskeho zákonníka „Neplatný je právny úkon, ktorý svojím obsahom alebo účelom odporuje zákonu alebo ho obchádza alebo sa prieči dobrým mravom.“
Dlhodobé nájomné zmluvy nebytových priestorov na dobu určitú s netrhovo nízkym nájomným a bez možnosti jeho zvyšovania na trhovú úroveň:
a)	obchádzajú zákon, pretože podľa § 7 ods. 1 zákona č. 138/1991 „Orgány obce a organizácie sú povinné hospodáriť s majetkom obce a majetkom v štátnom vlastníctve, 20) ktorý bol obci zverený, v prospech rozvoja obce a jej občanov a ochrany a tvorby životného prostredia“ a prenajímanie nebytových priestorov pod trhovú cenu znamená nižšie príjmy obce z majetku obce, a teda nejde o hospodárenie s majetkom obce v prospech rozvoja obce a jej občanov, ale o hospodárenie obce v prospech vybraného podnikateľského subjektu, ktorý je prenajímateľom nebytových priestorov za netrhovú cenu, 
b)	priečia sa dobrým mravom, pretože sú jednostranne výhodné pre nájomcov a nevýhodné pre prenajímateľa, pričom prenajímateľom nie je súkromná fyzická alebo právnická osoba, ale obec.

Vzhľadom na vyššie uvedené možno konštatovať, že nájomné zmluvy nebytových priestorov na dobu určitú dlhšiu ako dva roky a za netrhovo nízke nájomné sú v rozpore s § 3 ods. 3 zákona č. 116/1990 Zb. a s § 39 Občianskeho zákonníka, a preto sú neplatné.

2.2. Rozpor so zákonom o majetku obcí (bod 15)

Navrhuje sa predať nebytové priestory firme, v ktorej až donedávna pôsobila poslankyňa miestneho zastupiteľstva a jej blízka osoba. Predaj sa má uskutočniť bez obchodnej verejnej súťaže, pretože ide o predaj súčasnému nájomcovi, ktorý má predkupné právo. Podľa úplného výpisu z obchodného registra (viď Príloha 4) bola prokuristkou spoločnosti až do 5.12.2007 Mgr. Bohdana Machajová, ktorá je zároveň poslankyňou Miestneho zastupiteľstva mestskej časti Bratislava – Staré Mesto, ako aj poslankyňou mestského zastupiteľstva Bratislavy. Do 5.12.2007 bol jedným z dvoch konateľov spoločnosti a zároveň 50-percentným spoločníkom spoločnosti Ján Machaj, syn Bohdany Machajovej. 

Zákon č. 138/1991 Zb. o majetku obcí v § 9 uvádza:
"(4) Obec nemôže previesť vlastníctvo svojho majetku bez obchodnej verejnej súťaže 22b) s výnimkou podľa odseku 6 na fyzickú osobu, ktorá je v tejto obci

a) starostom obce, 
b) poslancom obecného zastupiteľstva, 
c) štatutárnym orgánom alebo členom štatutárneho orgánu právnickej osoby zriadenej alebo založenej obcou, 
d) prednostom obecného úradu, 
e) zamestnancom obce, 
f) hlavným kontrolórom obce, 
g) blízkou osobou 22c) osôb uvedených v písmenách a) až f).

(5) Obec nemôže previesť vlastnícke právo k majetku mimo obchodnej verejnej súťaže ani na právnickú osobu, v ktorej zakladateľom, vlastníkom obchodného podielu, štatutárnym orgánom alebo členom štatutárneho orgánu, členom riadiaceho, výkonného alebo dozorného orgánu je osoba uvedená v odseku 4; to neplatí, ak ide o právnickú osobu, ktorej zakladateľom je obec alebo v ktorej má obec obchodný podiel.

(6) Obec môže na fyzickú osobu uvedenú v odseku 4 previesť mimo obchodnej verejnej súťaže

a) byt alebo pozemok podľa osobitného predpisu, 22a)
b) pozemok zastavaný stavbou v jej vlastníctve, 
c) podiel majetku obce, ktorým sa realizuje zákonné predkupné právo, 22d)
d) hnuteľnú vec, ktorej zostatková cena je nižšia ako 50 000 Sk.
-----------------------------------------------------------------
22a) Zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 182/1993 Z. z. o vlastníctve bytov a nebytových priestorov v znení neskorších predpisov.
22b) § 281 až 288 Obchodného zákonníka.
22c) § 116 Občianskeho zákonníka.
22d) Napríklad § 140 Občianskeho zákonníka."

V prípade spoločnosti STEFANIA S.T., s.r.o. išlo do 5.12.2007 nepochybne o právnickú osobu, na ktorú obec nemôže previesť vlastnícke právo k majetku bez obchodnej verejnej súťaže, pretože jej prokuristkou bola poslankyňa miestneho a mestského zastupiteľstva (§ 9 ods. 4 písm. b) a zároveň jej štatutárnym orgánom a vlastníkom obchodného podielu osoba jej blízka (§ 9 ods. 4 písm. g)

Ani po zmene vo vlastníckych pomeroch, v štatutárnych orgánoch a v prokúre spoločnosti zapísaných do obchodného registra 5.12.2007 však mestská časť nemôže tejto spoločnosti prevádzať vlastnícke právo k majetku mimo obchodnej verejnej súťaže, a to z nasledovných dôvodov:
Podľa § 39 Občianskeho zákonníka „Neplatný je právny úkon, ktorý svojím obsahom alebo účelom odporuje zákonu alebo ho obchádza alebo sa prieči dobrým mravom.“ V tomto prípade ide evidentne o obchádzanie zákona, pretože zmeny vo vlastníckych pomeroch a štatutárnych orgánoch spoločnosti sa uskutočnili, aby mohol byť obídený zákaz predaja.

Zároveň by však predajom bez obchodnej verejnej súťaže bol zákon nielen obídený, ale aj priamo porušený, pretože podľa § 9 ods. 5 zákona č. 138/1991 Zb. nemožno bez obchodnej verejnej súťaže prevádzať majetok ani na právnické osoby, ktorých zakladateľom je poslanec alebo osoba jemu blízka. 

V § 57 ods. 1 Obchodného zákonníka sa uvádza: „(1) Ak z iných ustanovení tohto zákona nevyplýva niečo iné, zakladá sa spoločnosť spoločenskou zmluvou podpísanou všetkými zakladateľmi. Pravosť podpisov zakladateľov musí byť úradne overená.“

Spoločnosť STEFANIA S.T., s.r.o. bola založená spoločenskou zmluvou zo dňa 16.11.2001, dodatkom č. 1 zo dňa 27.11.2001 v zmysle §§ 57, 105 a nasl. Obchodného zákonníka. Od 4.12.2001 bol jedným z konateľov spoločnosti Ján Machaj. Ak sa medzi zakladateľmi spoločnosti nachádza poslanec miestneho zastupiteľstva alebo osoba jemu blízka, nie je možné predávať majetok bez obchodnej verejnej súťaže. Informácia o zakladateľoch spoločnosti sa nachádza v spoločenskej zmluve o založení spoločnosti zo dňa 16.11.2001. Predaj nebytových priestorov spoločnosti STEFANIA S.T., s.r.o., bez obchodnej verejnej súťaže a zároveň bez overenia, či sa medzi zakladateľmi spoločnosti nenachádza poslanec alebo osoba jemu blízka, by bol preto v rozpore s § 9 ods. 5 zákona o majetku obcí.

2.3. Rozpor so zákonom o štátnej pomoci 

Podľa § 5 ods. 2 písm. c) zákona č. 231/1999 Z.z. o štátnej pomoci sa za štátnu pomoc považuje aj „predaj nehnuteľného majetku štátu alebo obce za cenu nižšiu, ako je trhová cena“. 

Podľa § 2 ods. 1 zákona „Zakazuje sa poskytovanie štátnej pomoci, ktorá narušuje alebo hrozí narušením hospodárskej súťaže8) tým, že zvýhodňuje určitých podnikateľov alebo výrobu určitého tovaru alebo poskytovanie služieb, ak poskytnutie štátnej pomoci nepriaznivo ovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi spoločenstva.“

Podľa § 3 zákona „Zákaz poskytovania štátnej pomoci sa nevzťahuje na minimálnu pomoc9) a na štátnu pomoc poskytnutú v súlade s právnymi predpismi spoločenstva o skupinových výnimkách.9a)“

Minimálnou pomocou sa chápe pomoc do výšky 200 000 euro (Nariadenie Komisie (ES) č. 1998/2006 z  15. decembra 2006 o uplatňovaní článkov 87 a 88 zmluvy na pomoc de minimis). 

Predaj nehnuteľností mestskou časťou, pri ktorých rozdiel medzi kúpnou cenou a trhovou cenou presahuje 200 000 eur sa považuje za nedovolenú štátnu pomoc. 

Ondrej Dostál
poslanec Miestneho zastupiteľstva
mestskej časti Bratislava – Staré Mesto

V Bratislave dňa 24. júna 2008.