Občianska konzervatívna strana, Panenská 26, 811 03, Bratislava

Vážený pán
JUDr. Eduard Bárány, DrSc.
predseda
Štátna komisia pre voľby
a kontrolu financovania
politických strán
Drieňova 22, Bratislava

Vážený pán predseda,

	v súlade s § 16 ods. 3 zákona č. 180/2014 Z. z. o podmienkach výkonu volebného práva a o zmene a doplnení niektorých zákonov si ako predseda Občianskej konzervatívnej strany dovoľujem požiadať Štátnu komisiu pre voľby a kontrolu financovania politických strán o metodickú pomoc a poradenstvo v otázkach týkajúcich sa pravidiel financovania volebnej kampane. 
1.	Aké je z hľadiska pravidiel financovania volebnej kampane postavenie tých politických strán, ktoré nebudú vo voľbách do Národnej rady Slovenskej republiky podávať vlastnú kandidátnu listinu samostatne, ani v rámci koalície, ale zapoja so do volebnej kampane z dôvodu, že ňou navrhnutí kandidáti budú kandidovať na kandidátnej listine inej politickej strany? Vzťahuje sa na takúto politickú stranu z hľadiska jej povinností vo volebnej kampani režim § 3 a § 4 zákona tak, ako na ktorúkoľvek inú politickú stranu vo volebnej kampani, alebo má takáto samostatne nekandidujúca politická strana postupovať v súlade s § 8 zákona a nechať sa zaevidovať ako tretia strana?
2.	Aké je z hľadiska pravidiel financovania volebnej kampane postavenie kandidátov vo voľbách do Národnej rady Slovenskej republiky a vo voľbách do Európskeho parlamentu? Nevzťahujú sa na nich žiadne povinnosti a obmedzenia, keďže zákon ich uvádza medzi subjektmi, ktoré môžu viesť volebnú kampaň, ale neurčuje im explicitne žiadne povinnosti a obmedzenia?  Alebo takíto kandidáti nemôžu viesť žiadnu samostatnú volebnú kampaň a volebnú kampaň môžu viesť iba politické strany? Alebo sa kandidáti majú, či môžu zaevidovať ako tretie strany podľa § 8 zákona?
Na tieto otázky nedáva podľa môjho názoru zákon jednoznačnú odpoveď a už vo vzťahu k voľbám do Národnej rady Slovenskej republiky, ktoré sa uskutočnia v roku 2016, môže táto nejednoznačnosť spôsobiť komplikácie politickým stranám aj kandidátom. Žiadam Vás preto, aby štátna komisia zaujala k týmto otázkam stanovisko. Podrobnejšiu argumentáciu k nejasnosti ohľadom uvedených otázok prikladám nižšie.

S pozdravom
Ondrej Dostál
predseda 
Občianska konzervatívna strana
V Bratislave dňa 13. októbra 2015.

Poštová adresa na odpoveď: Ondrej Dostál, Beskydská 8, 811 05, Bratislava
E-mailová adresa na odpoveď: ondrejdostal@oks.sk

Otvorené otázky v zákone č. 181/2014 Z. z. o volebnej kampani

1.	Postavenie politických strán, ktorých kandidáti kandidujú v parlamentných voľbách na kandidátnych listinách iných politických strán

Zákon v § 3 a § 4 upravuje povinnosti politických strán vo volebnej kampani voľbách do NR SR a do Európskeho parlamentu. V § 8 zákon upravuje povinnosti tzv. tretích strán vo volebnej kampani. 
Kým v prípade politických strán, ktoré v parlamentných voľbách kandidujú samostatne alebo v rámci koalície je situácia jednoznačná (vzťahujú sa na nich § 3 a § 4), v prípade politických strán, ktoré nekandidujú samostatne, ani v rámci koalície, ale ich členovia (kandidáti) kandidujú na kandidátke inej strany, nie je situácia jasná. Zákon nevylučuje takúto formu kandidatúry (kandidát jednej politickej strany na kandidátnej listine druhej strany), zároveň takejto strane nezakazuje vedenie volebnej kampane. Zo zákona však nie je jasné, či aj takáto samostatne nekandidujúca strana má viesť volebnú kampaň v režime § 3 a § 4 a plniť si všetky povinnosti, ktoré musia plniť samostatne alebo v koalícii kandidujúce politické strany, alebo má takáto politická strana postupovať ako tzv. tretia strana v zmysle § 8, teda sa nechať na základe žiadosti zaevidovať Štátnou komisiou pre voľby a kontrolu financovania politických strán ako tretia strana (§ 8 ods. 1, 3, 4). Treťou stranou môže byť právnická osoba (§ 8 ods. 1), zároveň politická strana nie je uvedená medzi osobami, ktoré treťou stranou byť nemôžu (§ 8 ods. 2). Je teda evidentné, že samostatne nekandidujúca politická strana môže byť aj tzv. treťou stranou podľa § 8, ale zároveň je politickou stranou, preto ju je možné posudzovať aj ako politickú stranu podľa § 3 a § 4.  

2.	Postavenie kandidátov na poslancov 

Podľa § 2 ods. 1 zákona „Volebná kampaň na účely tohto zákona je akákoľvek činnosť politickej strany, politického hnutia,2) koalície politických strán a politických hnutí, kandidátov a tretích strán podľa § 8, za ktorú sa obvykle platí úhrada, smerujúca k propagácii ich činnosti, cieľov a programu za účelom získania funkcie volenej podľa osobitného predpisu.1)“. Kandidáti teda môžu viesť volebnú kampaň. Zákon však upravuje iba vedenie volebnej kampane kandidátmi na prezidenta (§ 5) a kandidátmi na predsedov samosprávnych krajov, primátorov miest a starostov obcí a mestských častí (§ 6). Úprava vedenia kampane kandidátmi na poslancov NR SR, EP, zastupiteľstiev samosprávnych krajov, obcí, miest a mestských častí absentuje. 
Poslanci zastupiteľstiev sú volení väčšinovým systémom, voliči teda odovzdávajú hlas nie kandidujúcim politickým stranám a koalíciám, ale priamo jednotlivým kandidátom. Absencia úpravy ich volebnej kampane vzhľadom na existenciu úpravy volebnej kampane kandidátov na predsedov samosprávnych krajov, primátorov a starostov teda zrejme znamená, že zákonodarca vzhľadom na vysoký počet týchto kandidátov, vysoký počet obsadzovaných volených funkcií a ich charakter vedome rezignoval na zákonnú úpravu vedenia volebnej kampane kandidátmi na poslancov do zastupiteľstiev a neurčil im žiadne špecifické povinnosti a obmedzenia.
Odlišná je však situácia vo vzťahu ku kandidátom do oboch parlamentov (NR SR, EP), pretože tí sú volení pomerným volebným systémom a volič odovzdáva hlas politickej strane alebo koalícii a len v rámci nej môže uplatniť aj prednostný hlas pre niektorých kandidátov. Absencia zákonnej úpravy volebnej kampane kandidátov na poslancov v parlamentných voľbách môže mať teoreticky tri dôsledky:
a)	rovnako ako v prípade kandidátov na poslancov zastupiteľstiev, ani kandidáti na poslancov parlamentu nemajú vo vzťahu k volebnej kampani zákonom stanovené žiadne povinnosti a obmedzenia,
b)	kandidáti na poslancov nemôžu viesť samostatnú individuálnu kampaň, kampaň môžu viesť len v rámci volebnej kampane kandidujúcej politickej strany alebo koalície (napr. objednávať inzerciu a vykazovať financovanie kampane),
c)	kandidát môže viesť volebnú kampaň ako tretia strana podľa § 8.
Prvá možnosť zodpovedá ústavnému princípu, podľa ktorého „každý môže konať, čo nie je zákonom zakázané, a nikoho nemožno nútiť, aby konal niečo, čo zákon neukladá.“ (čl. 2 ods. 3 Ústavy SR). Zároveň však odporuje zmyslu zákona o volebnej kampani, pretože kampaň kandidáta v parlamentných voľbách je zároveň kampaňou pre politickú stranu, za ktorú kandiduje. Ak by platila táto možnosť, politické strany by sa veľmi jednoducho mohli vyhnúť všetkým povinnostiam a obmedzeniam stanoveným zákonom tým, žeby viedli kampaň ako kampaň jednotlivých kandidátov, ktorá nepodlieha žiadnym obmedzeniam a povinnostiam. Navyše by bolo nelogické, aby sa na kandidátov žiadne povinnosti a obmedzenia nevzťahovali, ale na tretie strany (§ 8) áno.
Druhá možnosť by teoreticky mohla byť v súlade so zmyslom zákona, ale odporuje princípu uvedenému v čl. 2 ods. 3 ústavy, pretože zo zákona takýto zákaz explicitne nevyplýva. Navyše by úplný zákaz vedenia kampane jednotlivými kandidátmi bol neprimerane a bezdôvodne reštriktívny, pretože by obmedzoval slobodnú súťaž medzi kandidátmi (možný rozpor s čl. 31 ústavy) a staval by kandidátov z hľadiska možnosti vedenia kampane do nevýhodnejšej pozície ako akúkoľvek inú fyzickú alebo právnickú osobu, ktorá sa zaeviduje ako tretia strana podľa § 8. 
Tretiu možnosť síce zákon nevylučuje (nič nebráni kandidátovi požiadať o zaevidovanie ako tretia strana podľa § 8), avšak zákon kandidátom takúto povinnosť nestanovuje (viesť kampaň im explicitne umožňuje § 2 ods. 1 zákona, pričom zákon im neukladá žiadne ďalšie povinnosti, ani obmedzenia). Navyše je otázne, či je vhodné, aby vedenie kampane kandidátmi a vedenie kampane nekandidujúcimi subjektmi bolo upravené identickým spôsobom.
V každom prípade je zákonná úprava vo vzťahu k vedeniu volebnej kampane kandidátmi do NR SR a do EP nejednoznačná a nejasná.